Web katalog
Najčitanije
Najčitanije zadnjih 7 dana
Najkomentiranije
Najbolje ocijenjeno
Statistika
- Ukupno registriranih korisnika: 9649
- Ukupno članaka: 23656
- Ukupno komentara: 2087
- Posljednji unos: Imenovan novi Nadzorni odbor Aluminija
- Zadnja promjena: 11.01.2019. 23:44
Mostar: Ivo Andrić dobio ulicu “na jedan dan”
![](https://www.hercegbosna.org/slike_upload/20151009/velicina1/herceg_bosna201510091208350.jpg)
Povodom 123. godine od rođenja jedinog književnog nobelovca iz BiH, Ive Andrića, Udruga “Vrisak” odlučila je u Mostaru “na dan” pokloniti ulicu Ive Andrića.
Ova udruga smatra kako je važno za proces kulturološke emancipacije, kao i promocije književnosti i umjetnosti inače, sjećati se i obilježavati ovakve datume. Ulica Ive Andrića “na dan” u Mostaru za cilj ima podsjetiti širu javnost na Andrićeve riječi o Mostaru, njegovom stanovništvu, hercegovačkom kršu, suncu i Neretvi, ali istovremeno podsjetiti na svevremenost i aktualnost Andrićevih djela, kao i na činjenicu da se Mostar Andriću nije odužio ulicom.
Ove se godine obilježava 40 godina od smrti Ive Andrića, 100 godina od njegova prvog dolaska u Travnik te 70 godina od objavljivanja romana “Na Drini ćuprija”, “ Travnička hronika” i “Gospođica”.
Ivo Andrić, rođen 9.10.1892. u Travniku (Dolac) jedini je književnik s današnjeg b/h/s/cg govornog područja koji je dobio Nobelovu nagradu za književnost i to 1961. godine za roman “Na Drini ćuprija”. Osim kao književnik, istaknuo se i kao uspješan diplomat Kraljevine SHS i Kraljevine Jugoslavije. Andrić je sav novac od Nobelove nagrade dao za unaprjeđenje i razvoj bibliotekarstva i narodnih biblioteka u BiH.
Govor na dodjeli Nobelove nagrade:
“Moja domovina je zaista mala zemlja među svjetovima, kako je rekao jedan naš pisac, i to je zemlja koja u brzim etapama, po cijenu velikih žrtava i izuzetnih napora, nastoji da na svim područjima, pa i na kulturnom, nadoknadi ono što joj je neobično burna i teška prošlost uskratila. Svojim priznanjem vi ste bacili snop svjetlosti na književnost te zemlje i tako privukli pažnju svijeta na njene kulturne napore i to upravo u vrijeme kad je naša književnost nizom novih imena i originalnih djela počela da prodire u svijet, u opravdanoj težnji da svjetskoj književnosti i ona da svoj odgovarajući prilog. Vaše priznanje jednom od književnika te zemlje znači nesumnjivo ohrabrenje tom prodiranju. Stoga nas ono obavezuje na zahvalnost, i ja sam sretan što vam u ovom trenutku i sa ovog mjesta, ne samo u svoje ime, nego i u ime književnosti kojoj pripadam, mogu tu zahvalnost jednostavno, ali iskreno da izrazim.”,rekao je Andrić, primajući Nobelovu nagradu za književnost
Andrićev bogati opus broji romane “Travnička hronika”, “ Na Drini ćuprija”, “Omer- paša Latas ( nedovršen)”, “Prokleta avlija”, potom zbirke pripovijetkih “Jelena, žena koje nema”, “Most na Žepi”, “ Nemirna godina”, “Znakovi”, “Deca”, “Kuća na osami”, “Ćorkan i Švabica”, “Mustafa Madžar”, “Ljubav u kasabi” , putopisi i skice “Staze, lica predeli”, meditativnu prozu “ Sveske”, “Eseji, kritike,članci,” “Znakovi pored puta”, pjesme u prozi “ Ex ponto, nemiri, lirika”…
Djela su mu prevedena na tridesetak jezika. Pjesme koje nisu objavljene za života, posthumno su objavljene 1976. u Beogradu pod nazivom “ Šta sanjam i šta mi se događa”.
U Andrićevim djelima živi naš cijeli svijet – sve ono što svjesno i podsvjesno doživljava čovjek Balkana te kako se svi putevi tih sudbina “isprepliću”.
Ivo Andrić je umro 1975. godine u Beogradu, a posljednje zapisane riječi bile su:
„Pomisao na smrt izaziva, već sama po sebi, kod čoveka strah. A kod književnika i svakog ‘javnog radnika’ dolazi uz to još i odvratnost od glupih i neiskrenih nekrologa koji nas čekaju”.
HMS
Nema komentara