|
|
Stranica: 4/6.
|
[ 150 post(ov)a ] |
|
Autor/ica |
Poruka |
kiler
|
Naslov: Re: Poezija Postano: 03 sij 2016, 02:46 |
|
Pridružen/a: 22 lis 2010, 14:26 Postovi: 7191 Lokacija: Ulica Rajkovačića i Čalušića bb
|
Čekaj me
Čekaj me, i ja ću sigurno doći samo me čekaj dugo. Čekaj me i kada žute kiše noći ispune tugom. Čekaj i kada vrućine zapeku, i kada mećava briše, čekaj i kada druge niko ne bude čekao više. Čekaj i kada pisma prestanu stizati izdaleka, čekaj i kada čekanje dojadi svakome koji čeka.
Čekaj me, i ja ću sigurno doći. Ne slušaj kad ti kažu kako je vreme da zaboraviš i da te nade lažu. Nek poveruju i sin i mati da više ne postojim, neka se tako umore čekati i svi drugovi moji, i gorko vino za moju dušu nek piju kod ognjišta. Čekaj. I nemoj sesti s njima, i nemoj piti ništa.
Čekaj me, i ja ću sigurno doći, sve smrti me ubiti neće. Nek rekne ko me čekao nije: Taj je imao sreće! Ko čekati ne zna, taj neće shvatiti niti će znati drugi da si me spasila ti jedina čekanjem svojim dugim. Nas dvoje samo znaćemo kako preživeh vatru kletu, — naprosto, ti si čekati znala kao niko na svetu.
Konstantin Simonov
_________________ Vuk dlaku mijenja, ćud nikada.
Glas za HDZ jeste glas za Voju Stanimirovića.
|
|
Vrh |
|
![](images/spacer.gif) |
Hunter
|
Naslov: Re: Poezija Postano: 03 sij 2016, 21:40 |
|
Pridružen/a: 21 stu 2012, 10:26 Postovi: 3402 Lokacija: Србија
|
Argonauti
A duša ako hoće sebe da upozna, u dušu ona treba da gleda: stranca i neprijatelja spazismo u ogledalu.
Bili su drugovi dobri momci, nisu gunđali ni zbog napora ni zbog žeđi ni zbog zime držali su se poput stabla, poput talasa koji prigrle vetar i kišu prigrle noć i sunce ne menjajući se usred promene. Dobri su bili momci, po cele dane uz veslo, znojni, spuštena pogleda disali su složno a krv im je bojila poslušnu kožu. Ponekad bi zapevali, spuštena pogleda dok smo prolazili kraj pustog ostrva s indijskim smokvama prema zapadu, s one strane rta pasa koji laju. Ako hoće sebe da upozna, rekoše treba u dušu da gleda, rekoše i vesla su udarala po zlatu pučine u suton. Prošli smo mnoge rtove mnoga ostrva more koje vodi u drugo more, galebe i tuljane.
Nesrećne su žene ponekad s vriskom oplakivale svoju izgubljenu decu a druge su u besu tražile Aleksandra Velikog i slavu utonulu u dubinu Azije. Usidrili smo se kraj žala punog noćnih mirisa sa ptičjom pesmom, s vodom što je ostavljala na rukama uspomenu na veliku sreću. Ali se putovanja nisu završila. Duše su im se sjedinile s veslima i žljebovima s dostojanstvenim izgledom pramca sa brazdom iza krme sa vodom koja im je razbijala lik. Drugovi poumiraše redom Spuštena pogleda. Vesla im Označavaju mesto gde spavaju na žalu.
Njih se i ne seća niko. Pravda.
Jorgos Seferis (1900-1971)
|
|
Vrh |
|
![](images/spacer.gif) |
Hunter
|
Naslov: Re: Poezija Postano: 04 sij 2016, 14:56 |
|
Pridružen/a: 21 stu 2012, 10:26 Postovi: 3402 Lokacija: Србија
|
Brankova želja
Ja poznadoh što nesam poznav’o, Prvi sanak ja sam već odspav’o, Prvi sanak grobovanja moga, Prvi sanak mira veičtoga. - Preletela letom vrh meneka Polovina polovine veka, A ja ležim u dalekom kraju, U tuđini, tuđem zavičaju. Što to trese moje ledne grudi? - Trošni pep’o lako se ne budi. Kanda bruje topovi sa strane Gde sam mlade proživov’o dane. Il’ se ruši, il’ se nešto zida, Il’ baš raja okove raskida? Sviće l’ zora one sreće lepe Za kom srca i u grobu strepe? Kliče l’ vila iz srbinskih gora? Je l’ već zora koja doći mora? Jeste, jeste – boj se ljuti žače, Markov topuz iz mora iskače, Srbin diže mača plamenoga Na Turčina, na dušmana svoga. Skotija se besomučno strvi, A moj Srbin neće žalit’ krvi; Krv će teći potokom i rekom Gde se suze roniše lelekom; Krv će teći preko srpskih strana, Al’ će suza biti ubrisana; Poleteće veliko i malo, Da odbrani što se srpsko zvalo; Zaigraće kolo vitezova, Divna slika mojih mladih snova, Što sam negda tako željno ček’o, - - A moj pep’o da je na daleko! A kad bude, pa ti muka mine, Kad sloboda kao sunce sine, Kad se krvca opere studencem, A junaci ovenčaju vencem, Srpske zemlje okite se mirom, Srpska deca ružom i šimširom, Srpske mome strukom ruzmarina, Srpska majka kad zagrli sina, - Kad se sunce na škole osme’ne, Haj, na škole i darove njene; Mudre knjige kad polete letom, Da Srbina izjednače s svetom; Kad zapeva Ravijojla vila: “Sad je java što sam nekad snila!” - Zar ni onda, kad se meti stiže, Kosti moje da ne dođu bliže! Tuđa raka ledena je raka, Tuđa zemlja nikad nije laka, U daljini mučno li se leška, Tuđina je i mrtvacu teška. Haj, Srbine, a moj živi brate, Zadrkćem se kad pomislim na te! Srpska momo, sele moja mila, Ti mi nesi groba ni vidila, Ta ni groba, ni na grobu cveta - Tuđa noga po njemu se šeta. Srpski doli, puni rajska cara, Srpske gore, željo moja stara, I potoci što žubore tuđi, mrtvo srce još za vama žudi, - Za potokom , za zelenim lugom, Za slavujem, mojim starim drugom, I za poljem rasnim i zelenim, I za lipom, za mirisom njenim, Za pesmama što se tuda ore, Što se ore od gore do gore! Stražilovo, divno Stražilovo, Ja sam tebe u zvezdice kov’o, Tebi pev’o, o tebi sam snev’o, Al’ od tebe nešto i zahtev’o: Kad me smrtca otrgne od ljudi, Da me primiš ti u tvoje grudi! Zar ti nikad nije na um palo Što si negda Branku obećalo? Srbe brate, i Srpkinje sele, Kojima se jošte dance bele, Rastav’te me sa ovom daljinom, Moje kosti operite vinom, Pa ih nos’te našem zavičaju, Zavičaju, mom negdašnjem raju. Prenes’te ih, braćo moja mila, Pored onog ubavog Belila, Kroz Karlovce, gde sam mladost prov’o, Pa na ono mirno Stražilovo; Tu još jednu staru otpevajte, Tu mi, braćo, kosti zakopajte, Tu bih mrtav prava mira dost’o - - Srbadijo, ne bilo ti prosto!
Jovan Jovanović Zmaj (1833 - 1904)
+1
|
|
Vrh |
|
![](images/spacer.gif) |
Tuta
|
Naslov: Re: Poezija Postano: 10 sij 2016, 18:11 |
|
Pridružen/a: 10 lis 2013, 22:41 Postovi: 9853
|
I Safet je dobro znao, šta Fazlagić kula krije, pa je đeda Abdulaha, pit’o Safet jednog dana - Što ne baciš đedo oni, vlaški sanduk sa tavana? Ako li ga bacit nećeš, baciću ga ja što prije. Šta ce kuli Fazlagića, pravoslavne relikvije? Ej, ne budali, moj Safete, jer daleko nećeš stići. Znaš li da smo bili Vlasi, iz Bileće Miljanići? Prađed nam se Muslimani i prenio sve to amo, i od tada na tavanu, krijemo ga i čuvamo. No, Safete, ako Srbin opet uzme brda ova, ti što prije prihvati se i kandila i krstova. Zaboravi prazne priče i na kulu Fazlagića. Pokrsti se pred ikonom u Stojana Miljanića.
|
|
Vrh |
|
![](images/spacer.gif) |
Ksenija
|
Naslov: Re: Poezija Postano: 16 sij 2016, 01:35 |
|
Pridružen/a: 31 lis 2012, 20:51 Postovi: 5940
|
STRAMBOTTI
1
Kad nocu disem, ja u polutami Osecam kako tisina svetluca, Dok slusam kako pored uzglavlja mi Na slepom oku tvoje bilo kuca; I tek u zoru kapke takne san mi, Kad tvoj se tanji od blizine sunca: Vec godinama u sinkopi snimo, A nasa ljubav stari kao vino.
2
Ja usnem pored tebe tek kad zora Zapara noktom dno neba kroz grane Pa znam da sanjas, znam i kakav san je, Da li paslika ili mura. I tako citam nocno putovanje Na licu voljenome, jos bez bora: Da putovanje svede ujutro se U trag na jastuku i miris kose.
3
Kada te pitam sta si snila nocas, Kazes da ne znas, ili se nasmesis; Da l zbilja sniti zaboravis ocas. Il' zagonetku ne zelis da resis? Mozda je bila pustos i samoca, Pa zaboravom namernim se tesis: Da mi je da ti mesto pesme ove Napisem citak sinopsis za snove.
4
Vec godinama znam da nestajemo Zajedno: tako pisah jos u dane Kada vreme bese val sa slanom penom Mladosti, svetlom strascu usijane; Sada sve vise znam da nestacemo Kao dva pozna ploda s iste grane, Koje zajedno strese krajem dana Odlicna, blaga ruka bastovana.
5
Da li osecas ovo ubrzanje: To prostori se sabiru u nama K'o med u sace; daljine se tanje Kao folija: iza nje je tama I vrv od zvezda neznanih, postanje Nesaglednog, crno usijanje - A s ove strane stanjene folije Pozno prolece. I magnolije.
6
U disanje si moje upevana K'o molitva u obred. Tobom disem. U rukopisu mom si upisana Izmedju svakog slova koje pisem. Izuzmi sebe iz bilo kog dana, I ja cu biti neizvesnosti lisen - A to su dani koje i ne brojim, Jer ne znam da li u njima postojim.
7
Jednom, kad dugo bila si na putu Po nekom podneblju sto nije tvoje, A nisam znao pravac ni marsrutu, Ni sta ti na tom putu pisano je, Kada po dan bi stao u minutu, Kad morao sam da volim za dvoje, Uvezbao sam vrhovnu vestinu: Strpljenje. Neki u toj vezbi ginu.
8
Linije sveta vidljivog i inog Svetlucaju mi u tvojoj auri; U svetu izvan tebe ja sam inok U isposnici, leptir u cauri. U jednacini sveta mi smo binom: To nije rakao Petrarka Lauri,
No matrica je ista. Isti pokret. Govor duse s dusom, kako rece Sokrat.
9
Mi smo dve zize u jednoj elipsi Sto nepoznatom telu je putanja; Je li to zvezda? Il' svetlost sto misli Svoju tezinu tokom putovanja? Mi smo dve zize u jednoj elipsi Zblizene tacnom merom odstojanja Koje u svemu odgovara crti Sto spaja zize ljubavi i smrtnoj
10
Kad nocu dises pored uzglavlja mi Ja slusam spori pokret zodijaka Nad ravnim krovom, glasove u tami, Sto boji prostor izmedju dva znaka; Najblizi svetu onda kad smo sami, Kad dusa sveta sapuce iz mraka, Ucimo mudrost druzenja s tisinom - I ljubav nasa stari kao vino.
Ivan V. Lalić
|
|
Vrh |
|
![](images/spacer.gif) |
Hunter
|
Naslov: Re: Poezija Postano: 17 sij 2016, 07:11 |
|
Pridružen/a: 21 stu 2012, 10:26 Postovi: 3402 Lokacija: Србија
|
AKO ME NIKADA NE POZOVEŠ
Kad mojih stopala više ne bude u prašini puta ovoga, i skela bude redovno plovila bez mene, kad budem kupio i prodao poslednji put, i mojim odlascima na pijacu u zoru i vraćanju kući u sutone bude došao kraj, šta ako me se ne budeš sećala, ako me nikada ne budeš pozvala podižući pogled ka zvezdama.
Kada prah bude prekrio strune mog instrumenta, i gušteri se po mom dovratku budu verali, kada vrt moj asketsko ruho odene spreman za pustinju, a korov zakrili vodu u mom bunaru, šta ako me se ne budeš sećala, ako me nikada ne budeš pozvala podižući pogled ka zvezdama.
Muzika neće ćutati u flauti života, a sati će teći neprekidno brujeći. Skele će biti pune, kao danas što su, ljudi koji žele na drugu stranu da pređu. Goveda će pasti, govedari će se igrati na livadama. A šta ako me se ne budeš setila, ako me nikad ne budeš pozvala podižući pogled ka zvezdama.
Ali ko kaže da mene neće biti toga jutra? Ja ću se igrati u svim igrama onih što žive. Imaću nova imena I druge ruke da ljubavlju me vežu, jer ja u svim vremenima postojim i večito ću se na suncu kretati. Šta onda ako me se ne setiš, ako me nikad ne pozoveš podižući pogled ka zvezdama?
Izostavi moje ime iz poklona ako ti je ono breme, ali sačuvaj moju pesmu.
Rabindranat Tagor (1861 - 1941)
|
|
Vrh |
|
![](images/spacer.gif) |
boksnamnik
|
Naslov: Re: Poezija Postano: 18 sij 2016, 21:59 |
|
Pridružen/a: 26 lis 2014, 10:58 Postovi: 2352 Lokacija: Република Српска/Republika Srpska
|
Obecah Kseniji jednu od svojih pjesmica. Ostalim se izvinjavam ako im smeta cirilica (imam je u tom obliku samo) ...
НАВИКА Нестаде као пара са стакла мисао свака кад си ме такла погледом својим. Залутах к'о брод без прамца морима светским јер живот самца више не кројим. Ослушкујем да л' име твоје ветар шапуће ил' звезде кроје наше сутра. Питам се дал' ти то постајеш навика моја јер ми недостајеш свакога јутра.
_________________ Za dobar zivot nije rodjen svako
|
|
Vrh |
|
![](images/spacer.gif) |
Ksenija
|
Naslov: Re: Poezija Postano: 18 sij 2016, 22:49 |
|
Pridružen/a: 31 lis 2012, 20:51 Postovi: 5940
|
boksnamnik je napisao/la: Obecah Kseniji jednu od svojih pjesmica. Ostalim se izvinjavam ako im smeta cirilica (imam je u tom obliku samo) ...
НАВИКА Нестаде као пара са стакла мисао свака кад си ме такла погледом својим. Залутах к'о брод без прамца морима светским јер живот самца више не кројим. Ослушкујем да л' име твоје ветар шапуће ил' звезде кроје наше сутра. Питам се дал' ти то постајеш навика моја јер ми недостајеш свакога јутра. Mmmmm Magnifique! ![slika](http://r25.imgfast.net/users/2511/13/64/50/smiles/1949344573.gif) Merci!
|
|
Vrh |
|
![](images/spacer.gif) |
snowflake
|
Naslov: Re: Poezija Postano: 13 vel 2016, 19:30 |
|
Pridružen/a: 02 sij 2011, 12:38 Postovi: 2705
|
Najpoznatiji poetski tekst napisan na engleskom jeziku. Meni ne i najdraži, ali ritmički i stilski svakako najsavršeniji. Ako gledate Mentalista, uzrečica Tiger, tiger uzeta je iz ove pjesme. A jedna druga Blakeova pjesma ovih dana predložena je za englesku himnu. T yger Tyger, burning bright, In the forests of the night; What immortal hand or eye, Could frame thy fearful symmetry?
In what distant deeps or skies. Burnt the fire of thine eyes? On what wings dare he aspire? What the hand, dare seize the fire?
And what shoulder, & what art, Could twist the sinews of thy heart? And when thy heart began to beat, What dread hand? & what dread feet?
What the hammer? what the chain, In what furnace was thy brain? What the anvil? what dread grasp, Dare its deadly terrors clasp!
When the stars threw down their spears And water'd heaven with their tears: Did he smile his work to see? Did he who made the Lamb make thee?
Tyger Tyger burning bright, In the forests of the night: What immortal hand or eye, Dare frame thy fearful symmetry? Prilažem i poveznicu na youtube jer se ova pjesma mora recitirati da bi se doživjela. https://www.youtube.com/watch?v=11CtA7dfvikhttps://www.youtube.com/watch?v=42CYiUtGafQKompletan Blakeov opus preporučujem svakom, a posebno Markanu ![zubati :zubati](https://hercegbosna.org/forum/images/smilies/a090.gif) P.S. Također Blake je samostalno likovno opremao svoja pjesnička izdanja, tako da je ona sličica u linku njegova. P.P.S. Pretjerah s trivijom, ali nadam se da ne gnjavim ![Big Grin :D](https://hercegbosna.org/forum/images/smilies/biggrin.gif)
|
|
Vrh |
|
![](images/spacer.gif) |
kiler
|
Naslov: Re: Poezija Postano: 17 vel 2016, 16:17 |
|
Pridružen/a: 22 lis 2010, 14:26 Postovi: 7191 Lokacija: Ulica Rajkovačića i Čalušića bb
|
Silvije Strahimir Kranjčević: Moj dom
Ja domovinu imam; tek u srcu je nosim, I brda joj i dol; Gdje raj da ovaj prostrem, uzalud svijet prosim, I... gutam svoju bol!
I sve što po njoj gazi, po mojem srcu pleše, Njen rug je i moj rug; Mom otkinuše biću sve njojzi što uzeše, I ne vraćaju dug.
Ja nosim boštvo ovo - ko zapis čudotvorni, Ko žića zadnji dah; I da mi ono pane pod nokat sverazorni, Ja past ću utoma.
Ah, ništa više nemam; to sve je što sam spaso, A spasoh u tom sve, U čemu vijek mi negda vas srećan se je glaso Kroz čarne, mlade sne!
Kroz požar, koji suklja da oprži mi krila, Ja obraz pronijeh njen; Na svojem srcu grijem već klonula joj bila I ljubim njenu sjen.
I kralje iznijeh njene i velike joj bane, Svih pradjedova prah, Nepogažene gore i šaren-đulistane I morske vile dah.
... Ja domovinu imam; tek u grud sam je skrio I bježat moram svijet; U vijencu mojih sanja već sve je pogazio, Al' ovaj nije cvijet.
On vreba, vreba, vreba... a ja je grlim mûkom Na javi i u snu, I preplašen se trzam i skrbno pipam rukom: O, je li jošte tu?!
Slobode koji nema taj o slobodi sanja, Ah, ponajljepši san; I moja žedna duša tom sankom joj se klanja I pozdravlja joj dan.
U osamničkom kutu ja slušam trubu njenu I krunidbeni pir, I jedro gdje joj bojno nad šumnu strmi pjenu U pola mora šir!
Sve, cvjetno kopno ovo i veliko joj more Posvećuje mi grud; Ko zvijezda sam na kojoj tek njeni dusi zbore, I... lutam kojekud.
Te kad mi jednom s dušom po svemiru se krene, Zaorit ću ko grom: O, gledajte ju divnu, vi zvijezde udivljene, To moj je, moj je dom!
_________________ Vuk dlaku mijenja, ćud nikada.
Glas za HDZ jeste glas za Voju Stanimirovića.
|
|
Vrh |
|
![](images/spacer.gif) |
ZGabriel
|
Naslov: Re: Poezija Postano: 17 vel 2016, 21:27 |
|
Pridružen/a: 25 pro 2012, 20:27 Postovi: 17402 Lokacija: יום טוב
|
snowflake je napisao/la: Ako gledate Mentalista, Ti koja imaš ruke nevinije od mojih
Ti koja imaš ruke nevinije od mojih i koja si mudra kao bezbrižnost. Ti koja umiješ s njegova čela čitati bolje od mene njegovu samoću, i koja otklanjaš spore sjenke kolebanja s njegova lica kao što proljetni vjetar otklanja sjene oblaka koje plove nad brijegom. Ako tvoj zagrljaj hrabri srce i tvoja bedra zaustavljaju bol, ako je tvoje ime počinak njegovim mislima, i tvoje grlo hladovina njegovu ležaju, i noć tvojega glasa voćnjak još nedodirnut olujama. Onda ostani pokraj njega i budi pobožnija od sviju koje su ga ljubile prije tebe. Boj se jeka što se približuju nedužnim posteljama ljubavi. I blaga budi njegovu snu, pod nevidljivom planinom na rubu mora koje huči. Šeći njegovim žalom. Neka te susreću ožalošćene pliskavice. Tumaraj njegovom šumom. Prijazni gušteri neće ti učiniti zla. I žedne zmije koje ja ukrotih pred tobom biti će ponizne. Neka ti pjevaju ptice koje ja ogrijah u noćima oštrih mrazova. Neka te miluje dječak kojega zaštitih od uhoda na pustom drumu. Neka ti miriše cvijeće koje ja zalivah svojim suzama. Ja ne dočekah naljepše doba njegove muškosti. Njegovu plodnost ne primih u svoja njedra koja su pustošili pogledi goniča stoke na sajmovima i pohlepnih razbojnika. Ja neću nikad voditi za ruku njegovu djecu. I priče koje za njih davno pripremih možda ću ispričati plačući malim ubogim medvjedima ostavljenoj crnoj šumi. Ti koja imaš ruke nevinije od mojih, budi blaga njegovu snu koji je ostao bezazlen. Ali mi dopusti da vidim njegovo lice dok na njega budu silazile nepoznate godine. I reci mi katkad nešto o njemu, da ne moram pitati strance koji mi se čude, i susjede koji žale moju strpljivost. Ti koja imaš ruke nevinije od mojih, ostani kraj njegova uzglavlja i budi blaga njegovu snu!Vesna Parun klasika
_________________ Ako išta ne podnosim to je kad me netko tjera da radim. - Naša Kvačica
Takozvana RS je genocidna tvorevina.
|
|
Vrh |
|
![](images/spacer.gif) |
Tuta
|
Naslov: Re: Poezija Postano: 14 tra 2016, 18:20 |
|
Pridružen/a: 10 lis 2013, 22:41 Postovi: 9853
|
@Leeroy i rahmetli @granica...
Ima toga još...
|
|
Vrh |
|
![](images/spacer.gif) |
ZGabriel
|
Naslov: Re: Poezija Postano: 22 tra 2016, 12:36 |
|
Pridružen/a: 25 pro 2012, 20:27 Postovi: 17402 Lokacija: יום טוב
|
ovih dana skroz autobiografska Čistim svoj život, kroz prozor, ormar stari čistim svoj prostor od nepotrebnih stvari
Gdje li sam ih kupio? Gdje sam ih sakupio?
Čistim svoj život, petkom odvoze smeće kada se nada budi, i kad je blago veče
Gdje li sam ih kupio? Gdje sam ih sakupio?
Čistim svoj život od onih šupljih ljudi, kojima vjetar huji kroz glave i kroz grudi.
Gdje li sam ih kupio? Gdje sam ih sakupio?
Čistim svoj život, da spasim dok je vrijeme, malu jutarnju nježnost i gorko noćno sjeme
Gdje li sam ih kupio? Gdje sam ih sakupio?
Čistim svoj život od prividnog svijeta, od ljubavi bez traga, od jeftinih predmeta
Gdje li sam ih kupio? Gdje sam ih sakupio?
Čistim svoj život, to hrđa je i tmina, i osta'ću bez ičeg al' bolja je tišina...Arsen Dedić
_________________ Ako išta ne podnosim to je kad me netko tjera da radim. - Naša Kvačica
Takozvana RS je genocidna tvorevina.
|
|
Vrh |
|
![](images/spacer.gif) |
Robbie MO
|
Naslov: Re: Poezija Postano: 22 tra 2016, 18:11 |
|
Pridružen/a: 03 svi 2009, 11:29 Postovi: 72270 Lokacija: Institut za razna i ostala pitanja
|
Wow genijalan tekst
_________________ Fun fact: I HDZ i SDA su osnovani u Zagrebu.
IIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIoooooooooooooooooooooooooooooooooooooooo
|
|
Vrh |
|
![](images/spacer.gif) |
ZGabriel
|
Naslov: Re: Poezija Postano: 22 tra 2016, 20:42 |
|
Pridružen/a: 25 pro 2012, 20:27 Postovi: 17402 Lokacija: יום טוב
|
Ih pa to je Arsen.
_________________ Ako išta ne podnosim to je kad me netko tjera da radim. - Naša Kvačica
Takozvana RS je genocidna tvorevina.
|
|
Vrh |
|
![](images/spacer.gif) |
Hunter
|
Naslov: Re: Poezija Postano: 28 tra 2016, 20:26 |
|
Pridružen/a: 21 stu 2012, 10:26 Postovi: 3402 Lokacija: Србија
|
I still get letters in the mail, mostly from cracked-up men in tiny rooms with factory jobs or no jobs who are living with whores or no woman at all, no hope, just booze and madness.
Most of their letters are on lined paper written with an unsharpened pencil or in ink in tiny handwriting that slants to the left
and the paper is often torn usually halfway up the middle and they say they like my stuff, I’ve written from where it’s at, and they recognize that. truly, I’ve given them a second chance, some recognition of where they’re at.
it’s true, I was there, worse off than most of them. but I wonder if they realize where their letters arrive? well, they are dropped into a box behind a six-foot hedge with a long driveway leading to a two car garage, rose garden, fruit trees, animals, a beautiful woman, mortgage about half paid after a year, a new car, fireplace and a green rug two-inches thick with a young boy to write my stuff now, I keep him in a ten-foot cage with a typewriter, feed him whiskey and raw whores, belt him pretty good three or four times a week. I’m 59 years old now and the critics say my stuff is getting better than ever.
|
|
Vrh |
|
![](images/spacer.gif) |
Hunter
|
Naslov: Re: Poezija Postano: 15 svi 2016, 10:31 |
|
Pridružen/a: 21 stu 2012, 10:26 Postovi: 3402 Lokacija: Србија
|
|
Vrh |
|
![](images/spacer.gif) |
Hunter
|
Naslov: Re: Poezija Postano: 16 svi 2016, 13:24 |
|
Pridružen/a: 21 stu 2012, 10:26 Postovi: 3402 Lokacija: Србија
|
Desanka Maksimović (16. 5. 1898 - 11. 2. 1993)
|
|
Vrh |
|
![](images/spacer.gif) |
Hunter
|
Naslov: Re: Poezija Postano: 19 svi 2016, 20:52 |
|
Pridružen/a: 21 stu 2012, 10:26 Postovi: 3402 Lokacija: Србија
|
All Those Ships That Never Sailed
All those ships that never sailed The ones with their seacocks open That were scuttled in their stalls... Today I bring them back Huge and transitory And let them sail Forever.
All those flowers that you never grew- that you wanted to grow The ones that were plowed under ground in the mud- Today I bring them back And let you grow them Forever.
All those wars and truces Dancing down these years- All in three flag swept days Rejected meaning of God-
My body once covered with beauty Is now a museum of betrayal. This part remembered because of that one's touch This part remembered for that one's kiss- Today I bring it back And let you live forever.
I breath a breathless I love you And move you Forever.
Remove the snake from Moses' arm... And someday the Jewish queen will dance Down the street with the dogs And make every Jew Her lover.
Bob Kaufman (1925 – 1986)
|
|
Vrh |
|
![](images/spacer.gif) |
ZGabriel
|
Naslov: Re: Poezija Postano: 14 lip 2016, 22:11 |
|
Pridružen/a: 25 pro 2012, 20:27 Postovi: 17402 Lokacija: יום טוב
|
Cvjetni rukopis
Ti iskušavaš moju nježnost dok vjetar prolazi tulipanima Odnoseći im boju k mom prozoru I još kroz mnogo cvijeća dolaze boje na prozor Što se otvara kao pohlepne nosnice nad parfemom Drage žene
Melankolija je moja nježnost koja ti donosi ovaj rukopis I moli te da ispraviš pogreške Ovo je šareni vjetar jedini takav Koji zna koliko vrijedi čuvati cvijeće
On niče iz mog vrta On leti neosjetno pokraj Mjeseca On je zvjezdan sve do jutra Kad dolazi cvijeću vlažan i ranjen Sav u krvi On raste u mom vrtu kao suncokret Sve do prvih cvrčaka
To je rukopis moje nježne igre Plašljiv poput mekih zečeva i toliko bezazlen I ja ti ga prepuštam toliko koliko te volim
Vlado Gotovac
_________________ Ako išta ne podnosim to je kad me netko tjera da radim. - Naša Kvačica
Takozvana RS je genocidna tvorevina.
|
|
Vrh |
|
![](images/spacer.gif) |
MIR
|
Naslov: Re: Poezija Postano: 09 srp 2017, 02:53 |
|
Pridružen/a: 08 sij 2010, 19:56 Postovi: 5403
|
Hercegovino, zemljo moja mala Hercegovino, zemljo moja mala, kad bi ti u moje srce stala, uvijek bi te nosio u sebi nikad te se poželio ne bi ! Nikad ne bi na pamet mi pala, kad bi ti u moje srce stala, da ćeš falit, vjeruj nisam znao, mladost svoju ja sam tebi dao.. Zemljo moja kamena i vina uvijek bit ćeš moja djedovina, tu u tebi rodila me mati, tu će zemlja sebi da me vrati. Zemljo moja planina i gora, ravnih polja i plavoga mora, koliko si puta zaplakala, kol’ko puta na koljena pala? Sinove si mnoge izgubila, mnogi za te živote su dali a dušmani kidali ti dušu djecu ti po svijetu rastjerali! Opet naša povijest se ponavlja stigla nas je opet priča ista, nije ‘vako bježalo se ni u vrijeme komunista! Mladi žele bolji život zar su oni zbog tog krivi, pa odlaze u tuđinu tamo gdje se bolje živi! Ali jedno siguran sam ostavit će svoju dušu, na tom škrtom kamenjaru tu gdje hladne bure pušu… Tu gdje cvrčak zorom cvrči, gdje je nebo puno zvijezda, gdje su naši pradjedovi sagradili svoja gnijezda. U tuđini sve će naći, osim mira, osim sreće, jer svi novci ovog svijeta mir i sreću kupit neće. I čeznut će svakog dana rodnoj grudi da se vrate, mnogi tada shvatiti će da samo za tobom pate… Ne znam što bi još vam rek’o, teško je to reći svima, nek svak proba i nek vidi, svaka priča dvije strane ima! Velimir Raspudić / Kamenjar
_________________ MIR da, ali ne kao u Macelju, Ovčari i Hudim jamama! Komunisti nude bolju budućnost, neuspješni u sadašnjosti, a razlog je uvijek u prošlosti! Želiš stvoriti neprijatelja – spasi ga od genocida!
|
|
Vrh |
|
![](images/spacer.gif) |
MIR
|
Naslov: Re: Poezija Postano: 10 srp 2017, 05:25 |
|
Pridružen/a: 08 sij 2010, 19:56 Postovi: 5403
|
HRVATSKI VAPAJ Iz Europske zajednice naređuju traže Da Hrvatska prihvati odluku piranske Arbitraže Europska zajednica ne poštuje hrvtska prava Narodna saborska odluka ovih dana zgažena kao trava. U okupiranoj Hrvatskoj Tuđman pozva u boj Oslobodi Hrvatsku ispuni naum svoj Oslobođenom Hrvatskom Bruxelles upravlja Nejača Slovenija Hrvatsku okupira zlostavlja. Neprijatelji žele da Hrvati nisu za dom spremni Dio kopna i mora postanu tuđi inozemni Hrvate su izgonili velikosrbizam i komunizam Jednako nastavila lijeva demokracija i globalizam. Od dvije tisućite godine svakoga dana Hrvatska vapi novog Franju Tuđmana. Da obnovi oštećene granice Krčevine pretvori u oranice. Mile Pletikosa
-----------------
_________________ MIR da, ali ne kao u Macelju, Ovčari i Hudim jamama! Komunisti nude bolju budućnost, neuspješni u sadašnjosti, a razlog je uvijek u prošlosti! Želiš stvoriti neprijatelja – spasi ga od genocida!
|
|
Vrh |
|
![](images/spacer.gif) |
Ksenija
|
Naslov: Re: Poezija Postano: 13 srp 2017, 23:39 |
|
Pridružen/a: 31 lis 2012, 20:51 Postovi: 5940
|
Наши Дани
Развило се црно време опадања, набујао шљам и разврат и пороци, подигао се трули задах пропадања, умрли су сви хероји и пророци. Развило се црно време опадања.
Прогледале све јазбине и канали, на високо подигли се сутерени, сви подмукли, сви проклети и сви мали постали су данас наши суверени. Прогледале све јазбине и канали.
Покрадени сви храмови и ћивоти, исмејане све врлине и поштење, понижени сви гробови и животи, упрљано и опело и крштење. Покрадени сви храмови и ћивоти.
Закована петвековна звона буне, побегао дух јединства и бог рата; обесисмо све празнике и трибуне, гојимо се од грехова и од блата. Закована петвековна звона буне.
Владислав Петковић Дис
|
|
Vrh |
|
![](images/spacer.gif) |
Ksenija
|
Naslov: Srećna sasvim Postano: 15 srp 2017, 14:24 |
|
Pridružen/a: 31 lis 2012, 20:51 Postovi: 5940
|
Odlazak
U slutnji, u čežnji daljine, daljine; u srcu, u dahu planine, planine.
Malena mjesta srca moga, spomenak Brača, Imotskoga.
I blijesak slavna šestopera, i miris (miris) kalopera
Tamo, tamo da putujem, tamo, tamo da tugujem;
da čujem one stare basne, da mlijeko plave bajke sasnem;
da više ne znam sebe sama, ni dima bola u maglama.
Tin Ujević
|
|
Vrh |
|
![](images/spacer.gif) |
Robbie MO
|
Naslov: Re: Srećna sasvim Postano: 18 srp 2017, 14:14 |
|
Pridružen/a: 03 svi 2009, 11:29 Postovi: 72270 Lokacija: Institut za razna i ostala pitanja
|
Ksenija je napisao/la: Odlazak
U slutnji, u čežnji daljine, daljine; u srcu, u dahu planine, planine.
Malena mjesta srca moga, spomenak Brača, Imotskoga.
I blijesak slavna šestopera, i miris (miris) kalopera
Tamo, tamo da putujem, tamo, tamo da tugujem;
da čujem one stare basne, da mlijeko plave bajke sasnem;
da više ne znam sebe sama, ni dima bola u maglama.
Tin Ujević Ovo je Arsen Dedic uglazbio i opjevao.
_________________ Fun fact: I HDZ i SDA su osnovani u Zagrebu.
IIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIoooooooooooooooooooooooooooooooooooooooo
|
|
Vrh |
|
![](images/spacer.gif) |
Online |
Trenutno korisnika/ca: / i 9 gostiju. |
|
Ne možeš započinjati nove teme. Ne možeš odgovarati na postove. Ne možeš uređivati svoje postove. Ne možeš izbrisati svoje postove. Ne možeš postati privitke.
|
|
|